(untitled) (Tidsskrift for Praktisk Teologi, 2020)
Denne artikkelen handler om et sentralt perspektiv i Martin Luthers prekenpraksis: Kristus alene.Etter reformatorens overbevisning består sann kristen forkynnelse i å formidle Kristus først somGave til frelse og nytt liv med Gud, dernest som forbilde for livet og gjerningene i verden. Rekkeføl-gen og sammenhengen mellom Gaven og forbildet ivaretas når predikanten skjelner rett mellomlov og evangelium. Denne forkynnerpraksis skiller seg fra den gjengse forkynnelsen i Luthers sam-tid, der idealet var å anspore tilhørerne til å etterfølge Kristus (imitatio Christi) gjennom et samar-beid mellom egen frelsesinnsats og Guds nåde. Dette loviske idealet synes heller ikke å være ukjentblant forkynnere i vår tid. På denne bakgrunn bør vi trekke en helt vesentlig lærdom av Luthers pre-kenpraksis.